Da, vreau să confirm o colonoscopie
pentru Harry Goldenblatt, vineri la 10:00.
Scuze dacă am țipat.
- Poftim, două latteuri degresate. - Mulțumesc.
Știu, dacă vrem să ne înscriem la Sundance, trebuie să ne mișcăm.
Două latteuri degresate, vă rog.
- Mami? - Da, scumpo?
Gabby tocmai a comandat un croasant în franceză. O las să-l mănânce, nu?
Un croasant, vă rog.
Ți-am luat cafea!
Și eu ți-am luat cafea!
Bună!
Proaspăt făcută.
Știu că n-avem mult timp,
dar Charlotte are noutăți despre excursie.
Vești bune despre grădina botanică!
Am reușit să antamez echipa de botaniști din New York Magazine.
- Ce bine! - E super.
Sau mi-aș putea suna un prieten
care are un adăpost de animale ultramodern în City Island.
După tur, copiii se joacă cu animalele.
- Lui Paisley i-ar plăcea asta. - Bine...
Și mie-mi plac animalele,
dar am petrecut trei săptămâni încercând să dau de acești botaniști,
care sunt greu de abordat.
- Întâmplător, unul mai e și surd. - Sigur. Înțeleg.
Era un plan de rezervă.
N-ai zis nimic toată săptămâna și credeam că ai avut o scăpare.
Charlotte nu are niciodată scăpări.
Verifică în spam, Deirdre, ai toată corespondența.
Propun să luăm botaniștii
și lăsăm adăpostul pentru data viitoare. Întrebări?
- Nu sunt? Am întârziat. O zi minunată! - Pa!
Cum reușești?
Mă prefac că vorbesc cu echipa de la filmul documentar.
Apropo, ești singura pe care aș angaja-o iar.
Totodată, ești și singura invitată la ziua lui Herbert,
- ...așa că te rog să fie secret. - Pe 19? Eu și Harry suntem nerăbdători.
Abia așteptăm să vă invităm să ne cunoașteți micul cerc de prieteni.
Se poate joi? Tocmai mi s-a anulat ceva.
Joi, adică răspoimâine?
Cam din scurt, la ce mă gândeam?
- Știi ce? - Ce?
Joi e bine. Hai să ne vedem. E bine la 19:00?
- Perfect! Ne vedem joi. - Bine.
Bine.
Charlotte? Nu te da peste cap. Suntem doar noi.
Sigur.
Bună!
Da, vă rog să anulați programarea la colonoscopie
pentru Harry Goldenblatt, vineri la 10:00.
- 'Neața! - 'Neața!
Mamă, duhnești a iarbă.
- După ce scandal mi-ai făcut? - Ba nu.
Încă n-am făcut duș.
Miranda, serios.
Suntem adulți, recunoaștem iarba când o mirosim.
Nu-i nevoie să te ascunzi. Mai ales că acum e legală.
Aseară, Carrie ne-a dus pe mine și pe Charlotte la un spectacol
la care erau multe persoane alternative care se drogau lângă noi. Atât.
¬Persoane alternative"?
Alternative la ce?
N-am băut încă suficientă cafea pentru conversația asta.
Hei, ia uite cine a venit! Caroline!
- Bună dimineața, dle Kouimelis! - A trecut ceva timp. Bine-ai revenit!
- Neagră, fără zahăr, nu? - Exact.
- Ce mai faci? - A... bine.
- Ce-ai mai făcut? - Bine.
Te-ai căsătorit și ai plecat din cartier, nu?
Cum e căsnicia?
Păi...
el a murit.
Recent.
Vai, nu! Sărmana Caroline!
A făcut un infarct. În mod neașteptat.
Cafeaua e gratis.
Și poftim...
un rulou.
Mulțumesc.
Credeam că va fi acolo.
Adică știam că nu poate fi, dar când am intrat,
mă gândeam la altceva și eu...
Pentru o secundă, am uitat.
- Vând apartamentul. - Serios?
Ești sigură? Fiindcă știi cum se spune?
Să nu iei decizii importante când ești...
- IFSO! Înfometată, furioasă... - Singură sau obosită. Da.
- IFSO. - Nu.
M-am pus pe treabă. Am dat Pelotonul unuia dintre portari,
am contactat un agent imobiliar, deci...
- Schimbăm subiectul. - Bine. Păi...
Am de organizat pe neașteptate o cină pentru LTW și soțul ei
și îmi doresc foarte mult să veniți și voi.
Doar dacă te simți pregătită să vezi oameni, Carrie.
Văd oameni toată ziua. Trăiesc la oraș.
- Scuze. - Nu.
Îmi pare rău, glumeam. Sigur că o să vin.
Mulțumesc. Miranda?
Sigur că vin. Dar să nu fie mâine seară.
Că ies la cină cu profesoara de Drept.
Asta da răsturnare de situație.
Știu. Nu?
Am fost super azi la oră,
cu un argument despre discriminarea mamelor la locul de muncă
și vrea să discutăm mai pe larg la cină.
Cred că a fost un argument pe cinste, de ai câștigat o cină.
Vreau să mai comand un... Luăm o sticlă, mai bine?
- Nu, fără sticlă. Suntem bine așa. - Bine.
Seema.
Ce nume drăguț!
Înseamnă ¬limită" în hindusă. Și e ridicol, că eu n-am limite.
Vreau detalii despre tapet. E uimitor!
Ce culori bogate, interesante!
Păi soțului meu nu-i plăcea bejul.
E superb. Trebuie să dispară.
Lumea trebuie să-și imagineze cum ar fi să trăiască aici
și le e greu să facă asta cu interesanta
masă în stilul brutalist care zice ¬Nu-s de tine!". Dispare.
Păi chiar...? Chiar trebuie...?
Tot? N-ar trebui să găsim un cumpărător cu viziune?
Cumpărătorii nu-s atât de sofisticați, dnă Preston. Sunt niște dulăi cu bani.
- Vino cu mine! - Ce altceva aș putea face?
Adorabil! Trebuie să dispară tot.
Știu că ați suferit o pierdere, doamnă Preston.
- Carrie. - Carrie.
O pot face într-un ritm comod pentru tine.
- Rapid, încet, mâine, ieri. - Dar alaltăieri?
Perfect.
Nu trebuie să faci nimic. Echipa mea de mutări e genială.
Intră și ies precum ninja.
Mută ei Picassouri, deci lucrurile tale vor fi bine.
Fără supărare.
Și aici ce e?
Bine, dulapul acesta...
Seema, stai un pic!
Trebuie să zic ceva important.
Nimeni nu atinge pantofii.
Înțeleg perfect.
Eu mi-am botezat poșetele. Ea e Lorraine.
Bună, ce mai faci?
O baie-spa. Extraordinar!
Cred că va fi primul apartament pe care-l vând doar cu poza băii.
Știi ce-ar putea atrage atenția asupra zonei?
Un Peloton.
- Ce? - Păi, e...
E o poveste lungă. Poate altă dată.
Trebuie să ajung în Midtown în 20 de minute.
Să mergem!
Știu destul cât să pot discuta cu echipa.
Te duc eu. Șoferul meu e jos.
Bun.
- Fumezi? - Nu când mă vede cineva.
- Tu? - M-am lăsat.
Altă viață.
- Ai o țigară? - Ești sigură?
- M-am lăsat de 14 ori. - Doar una.
Au fost două săptămâni grele.
Poftim.
Mulțumesc.
Strada 47, între 5 și 6, Rocco!
Podcastul pute în social media.
- Nu jigni, Chloe. - N-o s-o fac.
Pute. Nasol. Murdărește patul.
Trebuie să postați intens.
- Che e singura care postează consistent. - Da, că viața mea depinde de asta.
- Și tu, Carrie. - Eu?
N-aveai tu prea mulți urmăritori,
dar n-ai mai postat de trei săptămâni. Trei săptămâni.
Asta înseamnă moarte în social media. Contul tău de Instagram e un cadavru.
Chloe. Ajunge, Chloe. A priceput.
O, să-mi trag una! Fir-ar!
- Îmi pare atât de rău. - Chloe, citește publicul.
- Nu-i nevoie să facem caz. - Ești atât de insensibilă. Frate!
- E în regulă. - Jackie, nu reduce totul la noi.
A fost drăguț cât a durat.
Carrie, fată, condoleanțe! Vezi cum faci să crești pe social media.
Ne vedem vineri.
Știi ce?
Ce se petrece?
Ce om taie orice comunicare cu cineva pe care-l vede a doua zi? Cine?
Ce-ar fi să-ți speli prosoapele mai des de o dată pe an?
- Al naibii de imatur! - Chiar îmi spăl prosoapele. Bine?
Ești insensibilă. Nu doar cu mine. Ce i-ai zis lui Carrie...
- Iubire fragedă. - Nu chiar fragedă.
Nu chiar iubire.
Frate!
Dacă la mine s-ar fi răstit Chloe,
m-aș fi dat lovită și aș fi jucat cartea morții, doar ca să-i închid gura.
O păstrez pentru când mă pune să revin la Twitter.
Nu am colonoscopie a doua zi?
Nu mai ai. Cina asta e prea importantă.
Acum, eu cu Lisa suntem mame-prietene. Vreau să fim prietene adevărate.
Sunt un cuplu impresionant. Trebuie să ne străduim.
- Bine. - Bine.
Am invitat-o pe Carrie pentru modă. Pe Miranda pentru politică.
Stanford și Anthony, gay.
- Familia Shapiro, familia Downey. - Ataci în forță.
Mai am loc pentru un cuplu.
Ce zici de familia Tate?
Sunt dulci, dar...
sunt cam prea albi.
Vai, nu!
Ce?
Toți pe care i-am invitat sunt albi.
Familia Wexley nu poate fi singurul cuplu de culoare de la cină.
Vor crede că nu avem prieteni negri.
- Ce zici de familia Jenkin de la 4C? - Familia Jenkin! Da!
Da, ador familia Jenkin. Da.
- Tocmai am fost la brunch. - Acum doi ani.
Am pierdut un an din cauza Covidului.
O să-i scriu chiar acum.
- Charlotte, bună! - Bună! Shelly, ce pulover frumos!
Mulțumesc.
Am vrut să verific dacă ai primit mesajele pe care ți le-am trimis mai devreme.
Le-am primit. Pe toate patru.
Credeam că am trimis două.
Trebuie să-mi verific telefonul. Uneori o ia razna.
Deci veți putea veni la noi la cină?
Așa cum am scris în mesaj, am veni bucuroși...
- Excelent! Grozav! - Dar deja avem planuri joi.
Corect. Dar știi la ce mă gândeam?
Poate tu și David treceți să beți ceva înainte să plecați la cină.
Știi, intrați, salutați.
- O lăsăm pe altă dată. - Mereu zicem că o lăsăm pe altă dată.
Hai... s-o facem!
Uite ce e.
Trimite-mi mesaj când știi sigur că nu puteți veni.
Între timp, ai un pulover încântător.
- De unde-l ai? - De la J. Crew.
E superb.
Să ai o zi minunată în continuare!
Mai păstrezi legătura cu artistul cu care ieșeai?
Artistul cu fundul mare și apetisant?
- Doamne, nu! Am uitat de el. - Eu nu.
- Ca două conserve de șuncă. - Nu.
- Eu zic de pictor. - A, negrul sexy?
Anthony, e mai mult decât o rasă, e o persoană.
Și da, la el mă refer.
Mă gândeam să-l invit la cina cu familia Wexley.
LTW are o colecție de tablouri semnate de afro-americani.
Ghinion, prințesă!
Stanford mi-a dat foc la agendă într-o seară.
Vrei să-l întreb pe Juan, unul dintre curierii mei?
E columbian, dar are etnie ambiguă.
Pa, Anthony!
Pa!
Deirdre! Bună!
Mă pregăteam să-ți scriu.
Din întâmplare, tu și Jeff sunteți disponibili pentru cină mâine-seară?
- Cine-i Jeff? - Soțul tău.
Se pronunță ¬Geoff".
E foarte din scurt, dar da.
Super! O să-l sun pe Geoff să mă asigur.
Charlotte! Doamne, îmi pare rău. Nu putem veni mâine-seară.
Soacra mea ne-a invitat la filarmonică.
Herbert mi-a zis abia azi ca să, citez,
nu mă audă cum mă plâng toată săptămâna.
- Și n-a greșit. - Sigur, înțeleg, soacra ta e dificilă.
O să ne vedem la cină când vom putea. Nu-i grabă. Deloc.
Mulțumesc pentru înțelegere.
- Pe mai târziu. - Bine!
Bine, eu și Geoff venim sigur mâine-seară.
Harry are colonoscopie vineri dimineață și uitasem complet.
Vezi, nu sunt nebună. Mai ai și tu scăpări când și când.
M-ai prins. Îi cer iertare lui Geoff.
Domnule?
Nu vreau să fiu deplasată, dar tipul care a plecat cu mâncare la pachet
a venit după noi.
- Am dreptate? - Da, cred că da.
Cu pălărie de paie?
Nya Wallace, 19:30, două persoane. Verifici din nou?
Îmi pare rău. Rezervarea nu apare în sistem.
Dar la mine apare rezervarea.
Da, mi-ai arătat-o de trei ori, dar nu e la mine în sistem.
Bine. Să ignorăm dovezile și să zicem că n-am rezervare.
E posibil, am făcut greșeli în trecut.
Cel mai recent, că am venit aici.
Cum procedăm?
Știi, sunt câteva locuri drăguțe în zonă.
Miranda, mă judec aici de 37 de minute. Nu plec fără să câștig.
O secundă...
V-am găsit. Chiar ați făcut o rezervare la 19:30.
- Mulțumesc. - La restaurantul din San Francisco.
Să-i sun să le spun că întârziem?
- Mă ocup. - Mulțumesc.
Satij, două persoane?
Îmi pare rău, nu mă caracterizează.
Nu, de obicei mă caracterizează pe mine.
Sunt foarte afectată de tratamentul pentru fertilitate.
Da, îmi dă peste cap... tot.
Bine. Da. Știu cât de greu poate fi.
Stai. Ai trecut prin asta?
- Apă pentru doamne. - Mersi. Ai copii?
Nu și da.
Nu la FIV, da, am un fiu de 17 ani, Brady.
O bună prietenă a trecut prin iad cu FIV.
De acolo știu.
E al doilea drum în iad la mine. Prima oară n-a prins.
Și asta...
ține de confidențialitatea profesor-student.
Nu uita că pot să te pic.
Absolut deloc neetic.
Și iată-ne la partea în care-mi spui că merită tot efortul.
Cred că influențezi martorul.
Miranda Hobbes, urmează să-mi spui că maternitatea nu merită efortul?
Depinde de zi.
De exemplu azi, când fiul meu mi-a zis că-s o nenorocită
fiindcă i-am expediat iubita și l-am forțat să-și facă temele...
- ...categoric nu merită. - Nu, chiar nu merită.
Nu auzisem partea asta a pledoariei.
Meniul.
Dacă îți dorești cu adevărat un copil... Mulțumesc.
- Atunci merită 100%. - Super!
Nu-mi trebuie publicitate intensă.
Primesc asta de la societate, de la prietenii mei, de la rude...
- De la menajeră. Da. - Ai nevoie de o menajeră nouă.
Uite cum stă treaba.
Nu știu de ce zic asta, poate din cauza hormonilor, dar...
Când ultima rundă de FIV n-a reușit...
Am simțit o mare ușurare.
Iar eu și soțul meu suntem foarte mulțumiți de viața noastră.
Nimeni nu are o viață perfectă, dar a mea?
E aproape perfectă, înțelegi?
Dar totodată...
Mă tem că dacă nu fac un copil,
voi ajunge să regret cândva.
Știi, referitor la regret,
dacă faci un copil, nu scapi de regrete. Mulțumesc.
Vor exista mereu alegeri pe care nu le-ai făcut.
Nu?
Adică, eu...
Când eram la Harvard, în clasa mea era o femeie...
Nu primise bursa Rhodes, nu s-a căsătorit, n-a făcut copii.
- Acum e judecătoare. - Și ajunge seara într-o casă goală.
Doamne...
În multe seri
mi-aș dori să fiu judecătoare
și să ajung seara într-o casă goală.
Apoi îmi văd fiul și mă bucur.
Apoi îi văd chiloții murdari în bucătărie și mă înfurii.
Da. Înțeleg.
- Deci nu le poți avea pe toate. - Ba da...
Poți.
Doar că e al naibii de greu.
Asta e pledoaria finală?
Onorată Instanță...
dacă această rundă de FIV are succes...
veți adora maternitatea. Fiecare secundă.
- Ce-ar fi să mai bem un rând? - De ce nu?
Nu prea mă încântă vizionarea asta.
Mad Max combinat cu Cel care dansează cu lupii.
Cred că am ieșit cu tipul care locuiește aici.
- Serios? - Generalizez.
Cred că în anii '90, toate am ieșit cu tipul de 50 de ani care locuiește aici.
Eu încă mai ies.
Apropo, poți să-mi faci cunoștință cu orice tip disponibil
cu o inimă bună. Chiar dacă-i trebuie îmbunătățiri.
- Eu pot să-l repar. - Sunt convinsă.
Deci, la ce-i trebuie motocicletă în interior?
Să ajungă repede la baie?
De asta nu se lasă mobilă în locuință la vizionare.
Corect.
Mă duc să-i zic la revedere agentului. Sărmanul!
Grozav loc, nu?
Mă gândeam să fac o ofertă.
Tocmai am divorțat și mă întorc în centru.
Tu arăți a doamnă care stă în centru. Vrei să vedem dormitorul?
- Hai! Trebuie să mâncăm! - Trebuie să mâncăm.
Urma să fug pe motocicletă.
- Cine era? - Cel mai groaznic coșmar.
Crezi că ăla era cel mai groaznic coșmar? Privește aici!
Caută distracție, zice la profil.
Ar trebui să caute o bluză.
Stai! Mai sunt alte nestemate.
- Pe câte aplicații de dating ești? - Cât timp ai la dispoziție?
Am început cu OkCupid, dar nu era bun.
Mă întrebam: ¬Faci mișto de mine, Cupidon?"
Am trecut la Tinder, unde l-am cunoscut pe tipul care a plâns după sex.
Deci era prea delicat?
Mi-aș dori un site de întâlniri numit
¬Iată-l pe bărbatul pe care-l căutai, Seema".
- Și nu te-ai căsătorit? N-ai divorțat? - Nu. Fericită și nedivorțată.
Mi se pare grozav că încă mai cauți.
Da... Caut.
Vrei să împărțim cacio e pepe?
Lisa și Herbert se învârt în cercuri eclectice, diverse,
dar zilele astea toți vorbesc despre scriitorii de culoare.
- Ai citit articolul de la mine, nu? - Da.
Enumeră-mi câțiva autori moderni de culoare pe care toți îi citesc.
- Sadie Smith... - Zadie, cu Z.
Nu pot să zic că mi-a plăcut cartea lui Michelle Obama?
Simt că nu iei asta în serios.
Charlotte, toată viața am vorbit.
Cred că mă descurc cu conversația la cină.
- Am nevoie? - Nu.
Harry!
Am avut noroc ieri că LTW a anulat.
A fost semnalul de trezire.
E inacceptabil că nu avem un cerc de prieteni mai divers,
așa că astă-seară dă tot ce ai mai bun.
- Doamne, deja transpiri! - Nu știu de ce.
- Bună! - Bună!
Intrați!
Știu că ai zis fără daruri, dar trebuia să-i aducem ceva lui Herbert.
Ciocolată. Merge foarte bine cu vinul de Porto, dacă bea.
Da, bea. Trebuie. E căsătorit cu mine.
Trebuie să-i cer scuze bucătarului
pentru ce-a spus soacra mea despre aperitive.
Mergeți să socializați.
INTRARE PENTRU NEGRI
Da.
Da, corect. Am văzut. Mulțumesc.
Se pare că noi suntem cei eclectici și diverși.
Harry, Charlotte!
- La mulți ani, uriașule! - La mulți ani!
- Vă rog, poftiți! - Uite, e Gwen, mama lui Leo.
Bună, Gwen!
Bună! Nu te-am mai văzut de când s-a transferat Leo la Dalton.
Eu nu sunt Gwen.
- Dar știu despre cine vorbești. - Ea e Shawna, prietena Lisei.
A citit cineva noua carte a lui Zadie Smith?
Mai știi partea aia din Vrăjitorul din Oz
în care filmul trece de la sepia la color?
- Da. - Trăiesc asta în sens invers.
- Cum adică? - Apartamentul meu e complet bej.
Peste tot.
Nu mă regăsesc.
Uneori mă uit în această casă și nici eu nu mă regăsesc.
Doamne, e ireal!
Zici că n-am locuit niciodată aici.
Viața noastră a... dispărut.
Îmi pare foarte rău pentru tine, Carrie.
Știu. Tuturor le pare.
Poate de asta mă simt atrasă de Seema, agenta mea, știi?
Când sunt cu ea, pot...
Mă pot preface că lucrurile oribile nu s-au întâmplat.
- Ea nu-l știa pe Big. - Exact.
Mâncăm și râdem. E oarecum drăguț.
- Să mă simt amenințată? - Sunt relații imobiliare, nu reale.
- La naiba, nu se poate! - Ce?
S-a întors Pelotonul.
Gata, îl iau pe Big și plecăm. Locul nostru nu mai e aici.
Mulțumesc tuturor.
Tu cu ce te ocupi, Charlotte?
Sunt mamă cu normă întreagă.
Și sunt activă în comitetul de evenimente de la școala fetelor.
Așa am cunoscut-o pe Lisa.
Lisa și Charlotte sunt Thelma și Louise pentru grupul de părinți.
Cu excepția crimei și a dublei sinucideri.
Charlotte e modestă.
Nu doar că e o mamă incredibilă și face minuni la școală,
dar e și membră în consiliu la Met.
- Deci te pricepi la artă? - Da.
Da, e pasiunea mea.
Am avut o galerie de artă acum mult timp.
Arta mea favorită e Art Smith.
Consilierul nostru financiar.
Mi-a zis că nora mea a cheltuit mai mulți bani pe aceste tablouri
decât am cheltuit cu soțul meu, Dumnezeu să-l odihnească, pe prima noastră casă.
Cu tot respectul, mamă, casele nu-s prea scumpe în Carolina.
Nu cunosc piața imobiliară în Carolina, dar în ceea ce privește arta,
cred că selecția Lisei e cea mai bună investiție.
- Serios? - Fotografiile lui Parks sunt incredibile.
Și cea a lui Carrie Mae Weems.
Colecția include Deborah Roberts și...
a, Barkley Hendricks.
Și opere de început ale lui Derrick Adams.
E ca și cum ai avea una dintre primele partituri ale lui Beethoven.
Iar favorita mea e cea a lui Mickalene Thomas.
Ea a realizat primul portret al Primei Doamne Michelle Obama.
Mi-a plăcut cartea ei!
Deci nu cred că dv. sau dnul Art Smith aveți de ce să vă faceți griji.
Cu ochiul fin al Lisei, familia e pe mâini foarte bune.
Da, suntem.
Ce ziceți de niște tort și vinul meu de Porto preferat? Bine?
Mergem?
Mulțumesc, Thelma.
- Sau poate preferi să fii Louise. - Nu, categoric sunt Thelma.
MORGA STONE
Doar până-mi dau seama unde-ți dorești să fii.
DRAGĂ CARRIE,
CÂND VEI CITI ASTA, EU VOI FI ÎN TOKYO.
Fumezi?
Stanford e în Japonia?
Aia e Ashley.
Clienta de 17 ani din Long Island, vedetă pe TikTok. Are succes imens în Asia.
L-a rugat să meargă cu ea în turneu.
N-o înțeleg.
Dar eu sunt bătrân, gay și nu-s japonez.
Bine, sayonara, dar ce-i cu biletul dramatic?
¬Când vei citi asta, eu voi fi în Tokyo."
Cine se crede, sora Brontë care s-a pierdut?
N-a îndrăznit să-ți spună că pleacă
după moartea lui Big.
Corect. Și un bilețel e mult mai plin de compasiune.
Îl știi pe Stanny.
Nu-i place să dezamăgească. În față.
Totuși, dacă se întâmplă ceva bun în viața unuia dintre prietenii mei,
și presupun că el vede asta ca pe ceva bun,
vreau să aflu.
Indiferent ce se întâmplă în viața mea.
- Vești bune sau proaste, vreau să știu. - Serios?
Am primit și eu o scrisoare.
Vrea să divorțăm.
Nu înțeleg.
Eram atât de fericiți.
Ne-am simțit minunat la cină.
- Ne-au plăcut toți. - Și toți v-au plăcut pe voi.
Mulțumesc că m-ai susținut în fața lui Eunice. Ești îmblânzitoarea de soacre.
O prietenă foarte bună.
Sper că da.
Trebuie să-ți fac o mărturisire.
Am intrat în panică când v-am invitat la cină pe tine și pe Herbert,
că mi-am dat seama că ați fi fost singurul cuplu de culoare.
Ce nebunie!
Eu îmi făceam griji că tu și Harry ați fi agitați
să fiți singurii albi la petrecerea mea.
- Păream agitați? - A transpirat de și-a udat costumul.
E vina mea.
L-am stresat atât de rău. Doar că... Vreau să fac totul bine.
- Baftă! - Să fiu sinceră,
am fost atât de disperată...
încât am invitat-o pe Deirdre.
Acum greșești. Cum te-ai eschivat?
M-am prefăcut că am avut o scăpare.
Te-ai sacrificat pentru echipă.
Bună!
Pot să intru?
S-a terminat vizionarea?
- Intră, e liber. - Am adus sushi.
Spune-mi. Cum a mers cu demența bej?
Mulți interesați. Unul categoric, două potențiale oferte.
S-ar putea să mai fac o vizionare săptămâna viitoare, să cresc interesul.
Bine. Deci mutarea ta magică a mers?
Mereu merge. A fost un mic incident.
Am mutat o poză într-un sertar și i-am spart geamul.
- Care poză? - Cea de pe noptieră.
Probabil am lovit-o de colț, că s-a făcut fărâme.
- De ce ai pus mâna pe ea? - E un obiect personal
- ...și nu trebuia să-l lași la vedere. - Chiar e un obiect personal.
Înțeleg. E doar...
Ai zis că mută Picassouri, că nu se sparge nimic.
Din nefericire, asta e greșeala mea, nu a lor. Dar se poate repara.
S-a spart doar geamul, poza e intactă.
Deci o să înlocuiesc geamul.
Nu poți înlocui geamul. Poza aia era pe partea lui de pat.
El atingea geamul ăla tot timpul.
Tu... Geamul e de neînlocuit.
- Păi... îmi pare rău. - Nu s-ar părea.
Stai aici, destul de dezinvoltă.
¬Deci o să înlocuiesc geamul. Nu-i nimic, nu contează."
Nu contează? Tu... Iubirea vieții mele.
- Chiar nu-s așa. - Mie așa mi se pare.
El nu mai e, asta s-a spart și nimeni n-o poate repara.
Îmi pare foarte rău. Sincer.
Te asigur că nu am vrut să fiu insensibilă față de situația ta.
Uneori oamenii nu-și dau seama cât de insensibili pot părea.
Cred că azi mi se aplică și mie.
Sau ție, la restaurant, zilele trecute.
Mie? Cum am fost eu insensibilă?
Când vorbeam despre întâlnirile mele, ai zis ceva de genul...
De fapt, nu e ¬ceva de genul", îmi amintesc exact ce-ai zis.
Ai zis: ¬Mi se pare grozav că încă mai cauți."
¬Mi se pare grozav că încă mai cauți.
Bravo ție, Seema, că încerci să găsești un bărbat
după toți anii în care n-ai reușit."
- Nu asta am vrut să zic. - Sunt sigură. Dar asta am auzit.
Dacă e să fiu sinceră...
poate ai dreptate, Carrie.
Poate e o parte din mine căreia nu-i pare rău pentru tine.
Măcar tu ți-ai găsit iubirea vieții tale
și ai avut parte de el mulți ani minunați.
Și cred că ăsta e un motiv pentru care încă merită să mai caut.
De acord.
Vrei chibric?
E de la restaurantul de pe Madison?
Nu e de la restaurantul bun.
Și uite așa...
a început prietenia noastră adevărată.
ÎN AMINTIREA SCUMPULUI NOSTRU WILLIE GARSON
Subtitrare: Retail